Alussa -
Hashem loi kolme erilaista olentoa.
Enkelit, paholaiset -
ja ihmiset.
Enkelit Hän loi puhtaasta sanastaan.
Enkelit eivät voi tehdä pahaa -
eivätkä ne hairahda Hänen tavoitteestaan.
Paholaiset noudattavat vain vaistojaan.
Nekin noudattavat Luojansa käskyjä.
Toorassa sanotaan,
että Hashem käytti lähes kuusi kokonaista päivää -
niiden olentojen luomiseen.
Sitten juuri ennen auringonlaskua Hän otti hieman maata -
ja muovasi siitä miehen ja naisen.
Sattumaako?
Vai Hänen suurin saavutuksensa?
Mikä se on?
Mies?
Nainen?
Se on olento, jolla on valta olla tottelematta.
Meillä on kaikista olennoista poiketen vapaa tahto.
Me riipumme -
enkelien selkeyden ja paholaisten halujen välillä.
Saimme mahdollisuuden Valita, mikä on sekä etuoikeus että taakka.
Meidän on sitten Valittava -
oma sekava elämämme.
Soittakaa ambulanssi.
Rav.
Avaa silmäsi.
Vedä syvään henkeä.
Olit siis 15-vuotias,
- kun otit ensimmäisen tatuointisi. - Se sattui kamalasti.
Se sattui, ja siinä oli Jeesus.
Jeesus sattui kamalasti.
Se on hieno.
Ovatko ne sitä, mitä tarvitset?
Nämä ovat mahtavia. Kiitos. Onko kaikki hyvin?
- Pitää käydä kohta tupakalla. - Vielä viisi minuuttia?
Minä avaan.
Leuka hieman alemmas.
Kiva, kun hymyilet.
- Ronnie. - Ei nyt.
Ronnie.
Sinun on puhuttava tämän miehen kanssa.
Hei.
- Niin? - Onko Dovid paikalla?
- On. - Kiitos.
Rabbi, joku tuli tapaamaan sinua.
- Kuka se on? - Hän ei sanonut.
Kiitos, Naomi.
Dovid.
Ronit.
Emme odottaneet sinua.
Ettekö?
- Luulin... - Pitkää ikää sinulle.
Kiitos.
Anteeksi. Unohdin.
Tulitko suoraan lentokentältä?
Tulin.
Menen hotelliin.
Täällä on ihmisiä kunnioittamassa Ravia.
Aivan.
Oletko kunnossa?
Olen.
Miten hän kuoli?
Keuhkokuume.
- Laitan tämän jonnekin. - Ota tämä.
- Palaan pian. - Kiitos.
Hei.
Ronit.
- Fruma? - Sinä se olet.
Moshe.
Sinä tulit, Ronit.
Tietenkin tulit.
Hei.
Fruma.
Ronit.
Hartog-setä.
Miten voit?
Hyvin.
Pitkää ikää sinulle.
No niin. Riisu takkisi.
Ja huivi myös.
- Pidän tämän. - Ja hanskat.
Fruma.
Niinpä sinä tulit.
- Oletko kunnossa? - Onko kahvia?
- Saanko? - Tule.
- Juotko yhä mustana? - Kyllä, kiitos.
Tilaan kohta taksin.
Jää tänne.
Ei kiitos.
Jää tänne.
Oikeastiko?
Kiitos.
Tulit siis suremaan Ravia?
Miksi muutenkaan?
Olit aina hyvin ennalta-arvaamaton.
- Oletko vieläkin vihainen minulle? - Lähdit yhtäkkiä.
Oletko naimisissa?
Milloin se tapahtui?
Aikaa sitten.
Kerro lisää. Kuka hän on? Tunnenko hänet?
Voi taivas. Ei kai se ole Hinda?
Dovid, et kai mennyt naimisiin Hindan kanssa?
Kyllä. Menit Hindan kanssa naimisiin. Voi ei, Dovid.
Ei.
- En mennyt naimisiin Hindan kanssa. - Hyvä.
Tuolla on kaksikymmentä muuta Hindan näköistä naista.
- Miksi he ovat kaikki samanlaisia? - Älä ole julma.
Hei, Esti.
Ronit. Mitä kuuluu?
Olen...
täällä, mikä on outoa.
Miten voit?
Pitkää ikää sinulle.
Kiitos.
Näytät todella newyorkilaiselta.
Näytät todella juutalaiselta, Esti.
Otanko lisää ruokaa esille?
Älä. Anna sen olla. Puhutaan.
Miksei Dovidin vaimo tee sitä? Kun hän ilmestyy paikalle.
Kuka rouva Kuperman on, Esti?
Hyväksymmekö me?
Ronit oli menossa hotelliin.
Mutta sanoin, että hänen pitäisi jäädä tänne kanssamme.
Kyllä.
Ehdottomasti.
Laitan sinulle pedin vierashuoneeseen.
Minä teen sen. Ei hätää.
Te olette naimisissa.
Niin.
Niin olemme, Ronit.
Kukaan ei kertonut.
Miksette kertoneet?
Sinä katosit.
Okei. Onneksi olkoon.
Älä.
- Tule. - Hyvä on.
Hespedistä tulee iso juttu.
Sinä ja Esti menitte naimisiin.
- Olimme aina kolmisin. - Sinä lähdit.
Jätit meidät.
Olisitte kertoneet hänen sairaudestaan.
Rav ei halunnut, että saat tietää.
Hän oli hyvin heikko loppuaikoina.
Hän ei halunnut, että näet hänet sellaisena.
Sinun olisi silti pitänyt soittaa.
Viikko on ollut rankka.
Ole kiltti.
Isäni kuoli juuri.
Tiedän.
Olin paikalla.
Ainakin kerroit, että hän kuoli.
Tärkeää on, että viikko sujuu kunnioittaen.
Kunnioittaen.
Se on tärkeintä.
Totta kai.
Anteeksi, täällä on sotkuista.
- Tuon henkareita. - Kiitos.
Mitä?
- Näytänkö vanhemmalta? - En ajatellut sitä.
Näytän väsyneeltä.
- Me kaikki näytämme. - Pitäisikö minun yöpyä muualla?
Kuten haluat.
- Aukeavatko ikkunat? - Eivät.
Jos haluat polttaa, mene alakertaan.
Tässä.
Toin lisäpeiton.
"Rav Krushkan ennenaikainen kuolema on kova isku anglo-juutalaisuudelle.
Hän oli uskonnon jättiläinen. Valitettavasti hänellä ei ollut lapsia."
Laiskaa journalismia.
- Rav olisi närkästynyt. - Lapseton.
Sen kirjoitti varmaan joku 12-vuotias toimittaja.
Unohda se.
Kaikki rakastavat häntä.
Mietin aina, rakastinko häntä yhtä paljon kuin ne ventovieraat.
Joskus mietin, rakastinko häntä lainkaan.
Olet hänen tyttärensä.
Mutta hän oli läheisempi kanssasi.
Hän opetti minua mielellään.
No...
Lepää, Ronit.
Hyvää yötä. Toin sinulle...
Toin tämän teille.
Se on...
- Sinun kuviasi. - Niin.
Hienoa.
Kiitos.
Ole hyvä.
Hyvää yötä.
Onko mukavaa olla naimisissa toistenne kanssa?
On. Olemme hyvin onnellisia.
Hyvää yötä.
Oletko kunnossa?
Hän oli isäni.
Oletko kunnossa?
Olen.
- Huomenta, rouva Kuperman. - Huomenta. Mitä kuuluu?
- Hyvää, kiitos. - Hyvä.
- Miten viikkosi sujui? - Hyvin.
- Hyvää huomenta, tytöt. - Hyvää huomenta.
ensin, koska hänellä ei ole koskaan ollut omaa luokkaa, mutta ei.
Hyvä. Olen kiitollinen vapaasta.
Totta kai. Mukavaa, että palasit, Esti.
Kiitos.
Hyvää huomenta, tytöt.
Hyvää huomenta, rouva Kuperman.
Minulla oli ikävä teitä.
- Yosef. - Rabbi.
Huomenta.
- Tri Rigler. - Hyvää huomenta.
Miten puheesi edistyy?
Se ei ole vielä valmis.
- Siitä tulee hieno hesped. - Toivottavasti.
Rav olisi ylpeä sinusta.
Kiitos.
Ronit Krushka on majoittunut luoksesi.
Niin on.
Hyvää päivänjatkoa.
"Kuin mirhakukkaro on minulle rakkaani,
rintojeni välissä hän viettää yön.
Kuin hennaterttu on minulle rakkaani -
Ein-Gedin viinitarhojen keskellä."
Kertooko se aistillisuudesta?
Tavasta, jolla tosirakkaus ilmenee.
Voisiko myös olla,
että miehen ja naisen välillä on jotain ylevämpää?
Mutta eikö se viittaa -
aistillisiin nautintoihin, jotka juhlistavat fyysistä rakkautta?
Sen rakkauden nautinto tässä kontekstissa on korkein.
"Katso, olet kaunis, rakkaani,
olet kaunis.
Silmäsi ovat kyyhkysten silmät.
Katso, olet kaunis, rakkaani, sekä miellyttävä.
Leposohvammekin on lehvistä."
Saanko palan omenastruudelia?
Saanko myös yhden näistä?
Linzer-keksin.
- Linzer-keksin? - Niin.
- Kiitos paljon. - Kiitos.
Haluatko valita?
Sopii.
Kynttilät...
Mitä? Onko se väärin?
Se on vain Hartog-setä.
Ei, ja rabbi ja Rebbetzin Goldfarb.
Kutsuiko hän minut?
Ei, minä kutsuin.
- Tule. - Selvä.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Hyvää sapattia.
Ymmärsimme sen jo. Ei tarvitse selittää.
Hän selittää vitsejä aina liikaa. Se on ongelma.
Hän ei ikinä luovuta. Hän puhuu hänen nimestään joka päivä.
- Uskomatonta. - Millainen nimi on Andy?
Hän puhuu vain hänen nimestään.
Ei, minulla on muutakin sanottavaa. Hän on ujo.
- Se on toinen asia. - Rakastan poikaani.
Nyt puhuu hänen isänsä.
- Mitä mieltä olet? - Rakastan häntä.
Kuopuksemme Basha sai juuri toisen pojan.
He nimesivät hänet Danieliksi isäni mukaan.
He asuvat Australiassa. Se on liian kaukana.
Melbournessa. 37 lastenlasta.
Ei hullummin.
Näimme kuvasi lehdessä.
Kuvat kaksosista, jotka näytit meille.
Mutta he kutsuivat sinua Ronnie Curtisiksi.
Se on taiteilijanimeni.
Mikä vika oikeassa nimessäsi on? Olisit ylpeä siitä.
Taiteilijat muuttavat joskus nimensä,
- vai mitä, Moshe? - Aivan, Fruma.
Naiset muuttavat nimensä joka päivä.
He ottavat miestensä nimet, ja heidän historiansa on mennyttä.
Eikö niin?
En sanoisi "mennyttä".
Se ei ole kadonnut.
Kyllä. Niin he tekevät.
Ronit, muistutat niin kovasti äitiäsi.
Älä aloita.
Eikö hänellä olekin Leahin silmät, Moshe?
Kyllä, kauniit silmät.
- Hän on kaunotar. - Setä...
Siskosi otettiin aivan liian varhain.
Ja nyt Rav.
Tämä on varmasti kauhea shokki sinulle, Ronit.
Olet poissa. Totta kai se on shokki.
Luulimme, ettemme tapaisi sinua enää.
- Anteeksi, että tuotin pettymyksen. - Ronit.
- Lisää kahvia? - Ei kiitos.
Haluaisin puhua talosta.
Nicht Shabbos geret...
- Niin, anteeksi. - Tule toimistooni.
- Puhutaan siellä. - Hyvä on.
Ota äitisi kynttilänjalat.
- Talolta. - Totta kai.
- Anna ne lapsillesi. - En halua lapsia.
En hanki lapsia.
Pidä ne ja luovuta eteenpäin.
Kyllä. Haluan myydä talon.
- Voitko auttaa minua myymään sen? - Ei, ei nyt.
Tarvitsen apua.
- Kyllä, mutta ei... Ronit. - Anteeksi.
Kuinka vanha olit, Dovid,
kun Rav alkoi opettaa sinua?
Kolmetoista, eikö niin?
- Niin. Kaksitoista, kolmetoista. - Dovid on tehnyt hienoa työtä.
Upeaa työtä.
Paljon on muuttunut siitä, kun olit täällä. Ongelmia on paljon.
Asunnot ja työpaikat...
Nuoriso.
Jopa huumeita.
Ehkei pitäisi hankkia niin paljon lapsia.
Me kyllä pärjäämme.
Et ole naimisissa.
Sinun täytyy löytää joku. Yksin ei ole mukavaa vanheta.
Olen harvoin yksin.
Minulla on ihania ystäviä.
Sinulla on varmasti hauskaa, mutta se menee ohi.
Mutta avioliitto...
Se on oikein.
Onko? Vai vain institutionaalinen velvollisuus?
Lopeta.
Entä jos olisin jäänyt tänne vielä vuodeksi?
Mietitään sitä. Minut olisi naitettu jollekulle.
Ja sitten 10 vuoden rakkaudettoman avioliiton jälkeen -
olisin saattanut tappaa itseni. Tai olisi ainakin tehnyt mieli.
Aikaero rasittaa, joten pitäisi varmaan...
Minä lähden. Nähdään talolla.
Oli mukava nähdä, rabbi, Rebbetzin, Fruma.
Hyvää sapattia, kultaseni.
Kiitos illallisesta, setä.
- Nähdään... - Saata hänet kotiin.
- Tulen kohta. - Selvä.
Anteeksi.
Kiitos. Se oli herkullista.
Hyvää sapattia.
Ronit...
Miksi Rebbetzin Goldfarb on niin ilkeä?
Hänellä on hyvä elämä. Mitä hän haluaa?
Mitä kaikki haluavat?
Mitä sinä haluat? Tiedätkö?
Kyllä tiedän.
Haluan, että isäni tietää, että rakastin häntä.
Luuletko, että hän tiesi sen?
Kyllä tiesi.
Tiesi varmasti.
Olen todella pahoillani, Ronit.
Rav...
Menetit isäsi.
- Hän on valmis. - Kiitos.
Peruukki?
- Ronit, hei. - Hei.
- Mennään yläkertaan. - Hyvä on.
Peremmälle.
Istu alas.
Ronit...
Minusta on tullut uskovainen.
Älä vitsaile.
Niin...
Tässä ovat avaimet. Voit viedä henkilökohtaiset tavarat.
Monta avainta.
Autatko minua myymään sen?
Kohta kolme.
"Rav Shlomo Krushkan testamentti."
Rav Krushka, kunnia hänen muistolleen,
jätti talon ja koko irtaimiston synagogalle.
- Anteeksi, jos se on järkytys. - Ei.
Se on pelkkä talo.
lsällä pitäisi olla lapsi, joka huolehtii hänestä loppuajan.
En tiennyt, että hän oli sairas.
Mistä voisit tietää, kun et ole täällä?
Olit hänen ainoansa.
Tiedän.
On varmasti tuskallista, ettet saanut Ravilta anteeksi.
Hei, rouva Kuperman.
- Hei, Shmuli. - Hei.
- Rivkah, hei. - Hei, Esti.
- Näytät hyvältä. - Voi kiitos.
- Ovatko kaikki kunnossa? - Ovat. Meillä ei ole hätää.
Hyvä.
Kiitos kaikesta avustasi, Esti.
Ei kestä.
Hei, Shayna.
Suloinen.
Näin juuri Ronitin.
- Missä? - Hän käveli pitkin katua.
Hän ei ole muuttunut, vai mitä?
Ei.
Ei ole muuttunut.
No niin.
- Nähdään myöhemmin. - Heippa.
- Hei hei. - Hei sitten.
No niin.
Ronit?
Sinulla on peruukki.
Ei.
Anna minun.
No niin.
Kiitos.
Anteeksi tästä sotkusta. Minä...
Setäsi sanoi huolehtivansa kaikesta.
Hän ei halunnut, että koskemme mihinkään,
ennen kuin he vievät ne pois.
Hän jätti kaiken synagogalle.
Olisitko halunnut sen?
Taloudellisen vapaudenko? En.
Se olisi aivan liian helppoa.
Olisi ollut mukavaa, jos hän olisi maininnut minut testamentissaan.
Jättänyt minulle piipun.
Tiedän.
En osallistu hespediin.
- Mitä? - Minulla ei ole syytä olla siellä.
Muutan lippuni.
Mutta...
Tiedätkö, mikä harmittaa? En koskaan ottanut hänestä kuvaa.
Hän teki sitä koko päivän. Istui täällä ja luki Tooraa -
ja Tooran selitysteoksia ja keskusteluja niistä -
ja väittelyjä keskusteluista.
Se tarkoitti, että saimme tehdä, mitä halusimme.
Pitäisikö minun palata kotiin aikaisemmin?
Ei.
Minusta sinun ei pitäisi lähteä laisinkaan.
Kiitos.
Ronit.
Esti.
Kun näin sinut, minä...
Niin minäkin.
Esti, Esti...
Voi ei.
- Anna anteeksi. - Ei, se...
- Ei se haittaa. - Olen pahoillani.
Ei se mitään.
Muistutat paljon äitiäsi.
Oletko kunnossa?
Se olin minä,
joka soitin synagogaan New Yorkissa ilmoittaakseni sinulle.
Käyn haukkaamassa raitista ilmaa.
Miksi menit naimisiin? Mikset vain lähtenyt?
Muistatko, mitä Rav aina sanoi avioliitosta?
- En. - Kyllä muistat.
"Vanhenetko yksin?"
Ei. "Vanhenetko yksin ilman perhettä ja ilman iloja?
Dovid on hyvä poika.
Hänellä on antelias sydän, ja hän on hulluna sinuun. Nai hänet."
Oliko kaikki hyvin lähtöni jälkeen?
Ei.
Olin sairas.
Mikä sinulla oli?
Pääni sisällä.
Rav pelkäsi puolestani.
Ja jos minun piti maata miehen kanssa, miksei parhaan ystävämme?
Voi Esti...
Luulen, että hän ajatteli avioliiton parantavan minut.
Se ei ole ollut täysi fiasko.
Riittääkö se? Harrastatteko seksiä joka perjantai?
- Niin odotetaan. - Keskiaikaista.
Se ei ole pakollista.
Ketään ei hakata, jos ei tee mieli.
Mitä sinulle tapahtui?
Ei mitään.
Sinä tapahduit.
Sitten aloin opettaa, ja siitä tuli tärkeää.
Voit opettaa missä tahansa.
Rakastan tyttöjä.
Annan heille kunnianhimoa.
Tehdä mitä? Synnyttää vauvoja ja olla hyvä vaimo?
Älä. Olen hyvä opettaja.
- Kannustan heitä arvostamaan itseään. - Entä sinä?
Se olen minä.
Mitä?
Haluatko tupakan?
En.
Entä sinä? Oletko onnellinen?
Olen.
Oletko ollut toisten naisten kanssa?
En.
En oikeastaan.
Entä sinä?
En.
Mutta Esti,
pidätkö yhä vain naisista?
Laukkusi on...
Mitä?
Äärimmäisen eroottinen.
- Saanko kokeilla sitä? - Et.
Et ole uskovainen. Et saa sellaista.
Ole kiltti.
- Ei. - Ihan pikaisesti. Anna nyt.
- Ole kiltti. - Hyvä on. Kokeile.
Tosi seksikäs laukku.
Entä lapset?
Laukussa on kolme. Kaikki punapäitä.
Se sopii minulle.
Tässä suutelit minua ensi kerran.
Älytöntä, että olet täällä.
Voi helvetti.
Ronit?
Sinäkö siellä?
- Kyllä. - Mitä sinä täällä teet?
Kiertelen vanhoja paikkoja.
Tässä on mieheni Lev.
Tässä on Ronit, Ravin tytär.
Muistatko? Kerroin hänestä.
Miten menee, Lev? Hei.
Osallistut kuulemma hespediin.
Rav oli todella hieno mies.
Tiedän. Olen hänen tyttärensä. Haluatko tupakan?
Oliko tuo Rebbetzin Kuperman?
Ei.
Esti! Oletko kunnossa?
Olen.
Esti.
Tulen ihan kohta.
Mitä tapahtui?
Mitä?
Mitä tapahtui?
Totta se on. Sen kankaassa on taikaa.
Noita, joka oli kulkenut maailmaa -
kahdensadan vuoden verran,
oli ommellut sen raivon vallassa.
Madot, jotka tuottivat silkin, olivat pyhiä.
Ja se oli värjätty taidokkaasti muumioituneiden neitsyiden sydämillä."
Oikein hyvä, Sara.
Mikä teillä pistää silmään näytelmässä?
Nenäliina, jossa on mansikoita.
Miksi se on merkityksellinen?
Eikö kukaan?
Muistatteko, mitä Othello kertoi sen tekemisestä?
Niin, Rina.
Että punainen väri oli peräisin neitsyen verestä.
Juuri niin. Niin?
Ja ne valheet. lago valehtelee yhä enemmän. Syytä ei ole tiedossa.
Ja tappo, rouva Kuperman.
- Se oli kauhea. - Niin oli.
Hänen kuolemansa on järkyttävä, mutta...
- Anteeksi, että häiritsen. - Ei haittaa.
Rouva Shapiro haluaa tavata teidät.
Kiitos. Menen välitunnilla.
Välittömästi, hän sanoi.
Lukekaa eteenpäin pareittain. Palaan pian. Kiitos.
Hyvää huomenta, tytöt.
- Hyvää huomenta, neiti Scheinberg. - Jatkakaa lukemista.
Tule sisään, Esti.
Rouva Shapiro?
Istukaa alas.
Meistä olisi mukavaa, jos jatkaisit Ravin työtä.
Kaiken haastavan edessä on aina esteitä.
Olisi vaikeaa olla Ravin veroinen -
- missään asiassa. - Entä vaimosi?
Ilahtuisiko hän, jos johtaisit synagogaa?
Kyllä. Esti tukee minua kaikessa.
Entä Ronit Krushka?
Yllätyimme hänen tulostaan.
Ronit suree.
Hän on tervetullut hespediin.
Totta kai.
Entä Esti? Eikö Ronitin paluu häiritse häntä?
Miksi häiritsisi?
Kyse on minun kodistani.
Pidän sen järjestyksessä.
Hyvä.
Hei.
Esti? Mitä tapahtui?
- Oletko kunnossa? - Ei täällä.
Eilen käyttäydyin kuin teini-ikäinen.
Typerää ja järjetöntä.
- Sanoiko joku jotain? - Sanoi! Ja minä asun täällä.
Mitä sinulle sanottiin?
Rehtori...
Ei sillä ole väliä.
Meidän on lopetettava tämä.
- Hyvä on. - Onko selvä?
En voi tehdä tätä. En voi.
Hyvä on.
Me yritämme. Me yritämme elää hyvin.
Tiedän.
Ja uskon syvästi.
Hashemin sana on elämäni.
Minä lähden huomenna.
En halua, että lähdet.
En halua sitä.
En tiennyt, että jotain tällaista tapahtuisi. En oikeasti.
En ollut edes varma, että tapaisin sinut.
Voimmeko mennä jonnekin muualle?
Ole kiltti. Tule.
Meidän on mentävä jonnekin muualle.
Tule tänne.
Mietin elämääsi New Yorkissa.
Yritin kuvitella huoneesi.
Huomioin aikaeron.
Tiesin, milloin olit hereillä ja milloin nukuit.
Mitä?
Mietin, kun Rav yllätti meidät.
Älä.
Hänen ilmeensä.
Mitä hän sanoi?
"Herra, tapa minut!"
Voi ei!
Se oli kauheaa.
Haluan ottaa sinusta kuvan.
Jewish Messengeriinkö?
Ei.
Katso minua.
Esti, katso minua.
Esti?
Anteeksi, että olen myöhässä.
Söitkö jotain?
Älä.
Rva Shapiro teki virallisen valituksen sinusta ja Ronitista.
Mitä?
Puhuiko hän sinulle?
Puhui.
Kerro totuus.
Minä suutelin Ronitia.
Sinäkö suutelit häntä?
- Anteeksi. - Esti!
- Mitä teet meille? - Minä yritin!
- Mitä haluat? - Minä yritin!
Haluatko satuttaa itseäsi?
- Pyysikö Ronit sinut mukaansa? - Voi, Dovid.
Hän palaa ystäviensä luokse. Miestensä luokse.
Mikä sinua vaivaa?
Mistä on kyse? Kerro.
Voit kertoa minulle.
- Voinko? - Voit.
- Olemme aina olleet rehellisiä. - Olemmeko?
- Olemme. - Olemmeko?
Minä välitin viestin Ronitille hänen isästään.
- Halusin, että hän palaa takaisin. - Et.
- Kylläpäs. - Et halunnut.
Hän käyttää sinua hyväkseen.
- Et edes huomaa. - Kukaan ei käytä ketään hyväkseen.
- Olet sokea! - En!
Katso minua!
Halusin, että se tapahtuu.
Ja kun olimme nuoria...
Jopa silloinkin. Se on aina ollut sellaista.
Olen aina halunnut sitä.
Sinun pitäisi jättää hänet.
Oikeastiko?
Minne menisin?
Myöhästyn koulusta.
Rabbi...
Fruma.
Elliot.
Rav olisi mielissään tulostanne.
Mukavaa, että saimme tulla.
Joey, kiitos, että tulit pitkän matkan päästä.
- Rabbi, pitkää ikää. - Kiitos.
- Rabbi. - Kiitos, että tulitte.
- Ravia tulee ikävä. - Kiitos.
- Otamme osaa. - Kiitos, että tulit.
Otan osaa.
Etkö syö?
Se on hyvää.
Oikein hyvää.
Varasin lennon. Lähden tänä iltana.
Mitä?
Sepä hyvä.
Hyvä.
Toivottavasti hesped sujuu hyvin.
Nyt se sujuu.
Entä sinä?
Mitä?
Mitä sinä teet?
En tiedä.
Yritä selittää minulle.
En voi.
Menen pakkaamaan.
Näkemiin.
On helpompi lähteä, eikö olekin?
Ei ole.
Oletko vapaa?
Anteeksi.
Haloo.
Dovid?
Ei.
Ei hän ole kanssani.
Milloin näit hänet viimeksi?
Hän palaa takaisin, Dovid, älä huoli.
Anteeksi?
Anteeksi, voinko soittaa takaisin turvatarkastuksen jälkeen?
- Hei. - Minne olet menossa?
New Yorkiin.
Esti!
Esti.
Esti!
Esti?
Kunpa hän ei olisi ottanut sinuun yhteyttä.
Hyvä, että hän teki oikein.
Isäni kuoli.
- Et aikonut edes kertoa. - Huomaatko, miksen?
Suojelin vaimoani.
Dovid.
Haluan, että annat minulle vapauteni.
Esti, tule tänne.
Olin kauhuissani.
Anteeksi. Ei ollut tarkoitus huolestuttaa.
Olen raskaana.
Lapsi.
Hashem varjelee meitä.
Meidän ei pitäisi enää jatkaa yhdessä.
- Se on Hänen toiveensa. - Ei.
Synnyin tähän yhteisöön.
Minulla ei ollut valinnanvaraa.
Haluan, että lapseni saa itse päättää.
Olemme odottaneet tätä kauan.
Anna minulle vapauteni.
Ei.
- Dovid, et voi... - Pysy erossa tästä.
En voi.
Anteeksi.
Tulit takaisin.
- Fruma. - Esti.
En halua suututtaa ketään. Haluan vain kunnioittaa isääni.
Tiedän.
Ole kiltti.
Tulisit New Yorkiin.
Tulisit New Yorkiin ja olisit kanssani.
Rav Krushkan lähtö -
jättää meidät -
kohtaamaan tyhjyyden -
hämillämme.
Tänään -
lohduttaudumme tiedolla,
että hänen perintönsä säilyy -
ja siirtyy seuraavalle sukupolvelle.
Kutsun uuden äänen,
Rav Krushkan lähimmän opetuslapsen,
hengellisen pojan -
ja seuraajan,
Rabbi Dovid Kupermanin.
Rabbi Kuperman.
"Rav Krushka puhui usein opettajan velvollisuudesta.
Velvollisuus..."
Anteeksi, en pysty.
Ravin ainoa lapsi, Ronit Krushka, on tänään kanssamme.
Ravin viimeiset sanat meille...
Miksi hän halusi puhua valinnoista?
Ja vapaudesta?
Ei ole mitään yhtä arkaa -
tai totuudenmukaista -
kuin todellinen vapauden tunne.
Vapaa valitsemaan.
Rav oli Tooran jättiläinen.
Mutta se ei ollut jättiläinen, jonka näimme kaatuvan sinä päivänä.
Se oli ihminen.
Hän puhui enkeleistä ja paholaisten haluista.
Ja viimeisillä sanoillaan -
hän muistutti meitä siitä,
että meillä on vapaus valita.
Olette vapaita.
Olette vapaita!
En voi hyväksyä -
minulle tarjottua paikkaa.
Ymmärrykseni ei ole riittävä.
Antakaa minulle anteeksi.
Olen lähdössä.
Shalom.
Hyvästi, Dovid.
- Huomenta. - Hyvää huomenta.
Huomenta.
Onko se kyytisi?
Hyvästi.
Pitkää ikää sinulle.
Pitkää ikää.
- Mikä terminaali? - Viides.
Ronit! Odota!
Seis. Pysäytä auto.
Sinusta tulee upea äiti.
Sinusta tulee rohkea ja kaunis.
Rakastan sinua.
Kerrotko sitten, missä olet?
Kerron. Kyllä.
Anteeksi.
Voimmeko tehdä pienen pysähdyksen?
Hyvästi, isä.
Tekstityksen käännös: Anniina Mäkelä